FØR
Du forlod os. Vi havde brug for dig.
Du gik din vej, Sam.
Du sagde, jeg skulle holde mig væk. Du lukkede døren, ikke mig.
Jeg kunne ikke acceptere, at vi er forskellige.
Vi er ikke forskellige længere.
Ruby, det er uger siden.
Ved du, hvor langt ude du er?
Hvor langt fra det normale?
Din bror er på vej ned ad en farlig vej.
Det er gået for vidt. Kendte jeg dig ikke, ville jeg gøre dig fortræd.
NU
Nej! Gå væk!
Nej!
Åh, gud.
Åh, gud. Åh, gud. Okay.
Det er okay.
Nej!
Åh, gud!
Nej! Nej!
Har du sovet godt?
Hvad tror du selv?
Lad os få noget morgenmad.
Hvor? Vi er to timer fra alt.
Men jeg er sulten nu.
Der er sikkert en sandwich på bagsædet.
Det er tun.
Er det fars telefon?
- Hallo? - Er det John?
Han er optaget. Kan jeg hjælpe?
Nej, nej. Jeg skal tale med John.
Det er Adam Milligan. Han kender mig.
Jeg er ked af at sige det, men John døde for over to år siden.
Hvem er du?
Jeg er hans søn.
Fætter Olivers DINER
Så vidt jeg ved, er Adam Milligan rigtig nok.
Født 29. september, 1990, af Kate Milligan, ingen far på dåbsattesten.
Han er overspejder, bestod gymnasiet med udmærkelse -
- og læser nu biologi på universitetet i Wisconsin.
Dean? Hører du efter?
Det er en fælde.
Jeg lover, han er god nok.
Fedt. Han er en person på Jorden.
Desværre er han en dæmon.
Velkommen til Olivers.
- Må jeg...? - Vi venter på én.
Tak.
Hvad...?
- Vievand? - Jep.
Ét sip Jesus-juice og kællingen er på skideren.
- Og hvis han ikke er besat? - Så kan han skifte form.
Derfor sølvet.
Lige meget hvad skal den ting bløde. Han brugte far som lokkemad.
Det bliver den sidste fejl i dens ynkelige liv.
Hvad?
Dean, hør.
I fars dagbog fra januar, 1990 står der, -
- at han har en sag i Minnesota.
Det er omkring ni måneder, før knægten blev født.
- Tilfældighed. - Tilfældighed.
De næste to sider er revet ud.
- Du køber det ikke, vel? - Jeg har ikke lyst. Det er muligt.
Far var væk i ugevis ad gangen, og han var ingen munk.
En jæger kommer til byen, dræber et monster, redder pigen, -
- og pigen er taknemmelig.
Nu tænker jeg på far og sex. Stop.
- Måske lod han én gå ind. - Mand.
Adam?
Er du Sam?
Ja. Det er Dean.
Hej.
Så hvordan...
- kendte I min far? - Vi arbejdede sammen.
Okay.
- Hvordan døde han? - På jobbet.
- Han var mekaniker, ikke? - En bil faldt ned.
- Hvordan går det? - Den tager jeg.
Jeg er meget tørstig.
- Det sædvanlige? - Ja, tak, Denise.
Hvornår så du sidst John?
Det er et par år siden.
- Hvorfor ringede du nu? - Jag havde ikke andre.
Han er min eneste familie.
- Min mor er forsvundet. - Virkelig? Hvor længe?
Det er tragisk.
Men hvorfor har vi aldrig hørt om dig?
John og jeg kendte ikke hinanden. Ikke før for et par år siden.
Min mor nævnte ham aldrig.
- Jeg vidste lidt. - Hvad vidste du?
Min mor er sygeplejerske, og far kom på skadestuen slemt tilredt.
Det var en jagtulykke eller noget.
Jeg kendte hans navn: John Winchester.
- Vi er ikke ligefrem en kernefamilie. - Hvem er det nu om dage?
Hvornår mødte du ham så?
Da jeg 12.
Min mor havde et af hans gamle numre, -
- og efter jeg havde tigget dagen lang, ringede hun.
John kom ræsende, da han hørte det.
Han kørte hele natten.
- Vær så god. - Tak.
Hvor hjertevarmende.
- Gør det noget? - Nej, Tag for dig.
Han kom forbi en gang om året.
Han ringede, når han kunne, men...
Han lærte mig poker og pool -
- og købte mig min første øl.
Og han lærte mig at køre.
Han havde en smuk Impala fra '67.
Ved du hvad? Du lyver.
- Nej. - Jo, du gør.
Hvem kalder du en løgner?
Vi er John Winchesters sønner. Vi er hans sønner.
- Har jeg brødre? - Nej.
- Jeg ved ikke, om du er jæger. - Jeg har aldrig jaget.
Fint. Jeg skrider. Kom, Sam.
Jeg kan bevise det.
- Var I til baseball? - Ja, da jeg blev 14.
Han var her til nogle fødselsdage.
29. september, 2004.
Et ord: "Minnesota."
Tog han dig med til baseball?
Ja.
Hvad gjorde han på din fødselsdag?
Ringede du, fordi din mor forsvandt?
- Hvor længe har hun været væk? - Tre dage.
Hvem så hende sidst?
Naboen. Han så hende tirsdag aften, men hun kom ikke på arbejde onsdag.
- Ringede du til politiet? - Det gjorde hendes chef.
Jeg kørte herned, så hurtigt jeg kunne.
Jeg skulle have været her.
Hvad sagde betjentene?
De gennemsøgte huset. De fandt ingenting.
Hun ville ikke bare tage af sted.
Hun er som forsvundet fra Jordens overflade.
Natbordet var væltet. Ellers andet?
Politichefen sagde, der ikke var tegn på indbrud.
Tror du, de overså noget?
Måske. De har ikke mine øjne.
Du er mekaniker.
Ja, det er rigtigt.
Hvad kan du mere fortælle om far?
- Du kendte ham. - Ikke så godt som dig.
Stol på mig, det vil du ikke vide.
Giv os et øjeblik.
- Talte du med dem? - Ja.
- Der er ingen spor. - Chokerende.
Men jeg fandt det her.
I 1990 var der 17 gravrøverier i Windom.
- Tror du, det var derfor, far kom forbi? - Tjek det ud.
Han jagede noget. Hvad?
Det var de sider, han rev ud.
I sidste måned startede gravrøverierne. Tre lig fra kirkegården.
Det, han jagede, fik han ikke dræbt.
Er den skiftet til frisk kød?
Kate er væk, og det er bartenderen også. Han hed Joe Barton.
Kender din mor Joe Barton?
Det tror jeg ikke.
- Hvad er det? - Pas på.
Giv mig en hånd.
Hver gang.
Hvorfor tog jeg ikke papir?
- Hvem fanden er I? - Tag det roligt.
Det skal du ikke sige.
Mit hus er et gerningssted, min mor er død, og I -
- sagde, jeg skulle ringe til politiet, men I skrider først.
Så hvem er I?
De vidste ikke, hvor de skulle lede.
Og jeg hørte jer tale om gravrøverier.
I er ikke mekanikere. Jeg vil bare vide, hvad der foregår.
Kom nu.
Vi er jægere.
- Han fortjener at vide det. - Hvad mener du?
Du siger, at hvert filmmonster -
- og hvert mareridt, jeg har haft, er ægte?
"Godzilla" er bare en film.
Vi jager dem. Det gjorde far også.
- Okay. - Okay?
Hvad skal jeg sige?
At vi er løgnere. Ingen siger "okay".
I er mine brødre. I taler sandt, ikke?
- Ja. - Så tror jeg på jer.
- Hvad tog min mor? - Vi er ikke sikre. Noget stjæler kroppe.
- Vi ved ikke hvad. - Det kan være mange udskud.
Kan hun være i live?
- Kan jeg hjælpe? - Nej.
- Jeg vil være med. - Nej.
- Måske... - Hvad?
Han mistede sin mor. Det kender vi.
Hvorfor fortalte far det ikke? Hvorfor rev han siderne ud?
Fordi han beskyttede ham.
- Far er død. - Det er ligegyldigt.
Han ville ikke have, Adam skulle leve vores liv.
- Har jeg noget at sige? - Nej!
- Pas ham. - Hvor skal du hen?
Jeg skal ud.
Er han altid sådan?
Velkommen til familien.
Her.
Jeg skal lære dig et par ting.
- Dean sagde... - Det ved jeg.
Og jeg kender til hævntørst.
Graven blev bygget i 1926.
Fire generationer af Millsap-familien kom herned.
Sådan bygger de dem ikke mere.
Fortæl mig, -
- tænker du på, hvor du vil tilbringe evigheden?
Hele tiden.
Tre lig er væk. Har du nogen forslag?
Bøller. Syge, forstyrrede bøller.
- Er det blod? - Det er balsameringsvæske.
Forbryderne tog ikke bare ligene, -
- de sprættede dem op.
Agenter får den første øl gratis.
Er det så tydeligt?
Jeg kender de lokale skilte, og du har den der udstråling.
Hvad laver FBI i Windom?
Undersøger Joe Bartons forsvinden.
- Jeg går ud fra, du kendte ham. - Lidt.
Jeg er hans kone, Lisa.
Hvad kan du fortælle om det?
Det, jeg fortalte betjenten. Han lavede lageropgørelse og kom -
- aldrig hjem.
- Og politiet? - Ingenting.
Jeg var bange for, de ikke ledte mere. Men nu er du her.
Var Joe betjent?
Vicesherif i et stykke tid.
Det er længe siden.
Arbejdede han under gravrøverierne i '90?
Ja, han gjorde.
Det var ham, der fandt ligene. Han fik en pris for det.
Det var en interessant sag.
- Fortalte han, hvordan han gjorde? - Han sagde: "Solidt politiarbejde."
Efter nogle øl indrømmede han, at han fik hjælp.
- Af hvem? - En specialist, sagde han.
Fandt man ham, der stjal ligene?
Nej, men Joe sagde, jeg ikke skulle bekymre mig.
At, "Vi tog os af det."
Sam, hvordan døde far?
En dæmon.
Jagede I den? Fik I hævn?
- Dean dræbte den. - Så er det ovre.
Det er aldrig ovre.
Hvad fanden...?
Bliv her.
Det er i ventilationen. Løb!
Løb.
- Hvor er din bil? - Herovre.
- Okay. Nøgler. - Her.
Sam!
Dean, hjælp!
- Jeg sårede den. Så du noget? - Jeg fik ikke set den.
Hvad fanden er det?
- Skal vi følge efter? - Nej.
I den labyrint?
Vi ved ikke, hvad det er, men vi ved, hvem den er efter.
- Joe Barton, Adams mor... - Og Adam.
- Den var under hans bil. - Jeg gik lige i fælden.
Der er et mønster.
Joe Barton var betjent. Han hjalp far.
Så der er ham, fars pige...
- og hans søn. - Alle fars venner.
- Nu ved vi, hvorfor den kom tilbage. - Den vil have hævn.
Tag dine ting. Vi kører.
- Vi kan ikke tage af sted. - Ja, bliv, hvor moren blev nakket.
- Sjovt. - Jeg mener det.
Vi afleverer knægten hos Bobby -
- og tager tilbage og afslutter det, far startede.
Vi har ingen spor eller vidner. Vi har det, den vil have.
Vil du bruge drengen som lokkemad?
Måske kommer den tilbage. Vi kan træne Adam.
- Han kan dø. - Det kan vi alle.
Hvis vi dræber den, er der andre, der vil have hævn. Over far, over os.
- Hvad hvis drengen ikke er klar? - Jeg gør det.
Jeg vil gøre, hvad der skal til.
ADGANG FORBUDT
Bare føl rekylen og aftrækkeren.
Tre små tryk.
- Ja? - Bare prøv.
- Begynderheld? - Nej, du er et naturtalent.
Godt skudt.
Og så sætter vi ild til den.
- Med en hjemmelavet flammekaster? - Ja. De er nemme at bygge.
Det er noget af et job, I har.
Det er ikke let at være jæger.
Sådan er livet.
Du læser til læge. Har du en kæreste? Venner?
Ikke længere.
Hvis du vil det her, -
- kan du ikke have de forbindelser.
Det er svagheder.
Du bringer folk i fare, får dem dræbt.
Det er prisen. Du skærer dem af og ser dig ikke tilbage.
Der er kun én ting, du kan stole på.
Familie.
Sam?
Må jeg tale med dig?
- Hvad fanden var det? - Hvad?
"Sådan er livet. Du kan ikke have forbindelser."
Far gav den samme tale.
Det var lige før du tog på Stanford.
Du hadede far for at sige det, og nu citerer du ham?
Det viser sig, at far havde ret.
- Siden hvornår? - Siden altid.
Ved du, hvad Adam er?
- En normal dreng? - Nej. Kød.
For dæmonerne og monstrene er det, hvad han er.
Jeg hadede far længe.
Men nu forstår jeg.
Vi havde ikke hund og hvidt stakit, og hvad så?
Far lærte os at beskytte os selv.
- Adam fortjener det samme. - Hør dig selv.
Tager jeg fejl?
Det er for sent for os.
Det her er vores liv. Og det accepterer jeg.
Men Adam har stadig en chance.
- Han kan blive læge. - Hvad gør ham speciel?
- Er du jaloux? - Er du?
Dean, alt det her -
- er ikke ægte.
Den far, Adam kendte, var ikke ægte.
De ting ude i skyggerne er ægte.
Verden er ved vejs ende. Det er ægte.
Alt andet er bare lort.
Far havde et valg med Adam.
Adam behøver ikke at være forbandet.
- Han er allerede forbandet. - Nej.
Jeg finder det, der jager Adam.
- Du har ledt overalt. - Så leder jeg igen.
Hjem, kære hjem.
Hakket kød.
Det var satans.
Vi har afskåret alle andre veje ind.
Hvis den kommer ind, er det her igennem.
Hvad sagde du?
Adam?
- Mor? - Nej.
- Mor! - Adam!
- Mor. - Adam, vent!
- Jeg slap væk. - Det er okay.
Gå væk fra hende.
- Hvad? - Hun er ikke din mor.
Hvad foregår der?
- Gå væk. - Hvad?
- Hør efter. - Det er hende.
Din mor er død. Der var for meget blod i ventilationsanlægget.
- Adam. - Skyd den.
- Han er skør. - Det er ikke din mor.
Den er ikke menneskelig.
Det ved jeg.
Sølv.
Det var derfor, prøverne ikke virkede, -
- I er ligædere.
Det ord er racistisk.
Frisk kød. Bedre end det vi er vant til.
Jeg burde have vidst det. Det var mordene, der snød mig.
Ligædere tager ikke de levende.
I er beskidte ådselædere. I æder de døde -
- og tager jeres sidste offers form.
Og deres tanker og minder.
Som for eksempel Adam.
- Vi er, hvad vi spiser. - Monstre.
Det ord bruger du meget.
- Jeg tror ikke, du forstår betydningen. - Hans blod smager anderledes.
Var vores far et monster? På grund af det hans spiste?
Han gjorde ingen fortræd.
- Ikke nogen levende. - Nej.
Tingen, der dræbte ham, var et monster.
Et monster ved navn John Winchester.
Hold da kæft.
Takket være din far voksede vi op alene.
I det mindste havde vi hinanden.
Ligesom dig og din bror, uadskillelige.
Det var svært at få dig alene.
Som du sagde, kan man kun stole på familie.
Vi levede som rotter i 20 år.
Kirkegård efter kirkegård, alt det stinkende kød.
- Vi ville prøve noget nyt. - Og vi vidste, hvor vi skulle starte.
Hævn. Det er aldrig ovre, vel?
Først Johns betjentven, så hans kælling og så hans søn.
Så ringede jeg til John, men svinet var død.
- Så vi må nøjes med dig og Dean. - Dean afbryder os ikke nu.
Vi gnasker i dig ganske langsomt.
Ligesom med Adam.
Og for resten. Han var virkelig din bror.
Det skal du vide.
Han var i live, da vi tog den første bid.
Og han var en skriger.
Jo mere du kæmper imod, jo hurtigere bløder du.
Du kan lige så godt slappe af.
Hej!
Dean, de er ligædere.
De skal rammes i hovedet.
Dean!
Her. Kom nu.
Okay, sådan.
Sådan.
Sådan, kammerat.
Okay.
Tak.
Det er det, man har familie til.
Hold presset på det.
Er du sikker på det her?
Ligædere forfalskede ikke de billeder eller fars dagbog.
Adam var vores bror.
Han døde som jæger og fortjener samme afsked.
Måske kan vi få ham tilbage. Få fat i Cass og bede om en tjeneste.
Adam er et bedre sted.
Jeg forstår, hvorfor du og far stødte sammen.
I er praktisk talt den samme person.
Jeg tilbad fyren. Jeg gik i det samme tøj og opførte mig som ham.
Jeg lytter til den samme musik.
Men du er mere som ham, end jeg kan blive.
Og det ser jeg nu.
Det er et kompliment.
Du kan tage det, som du vil.
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]